Jag, Erik Haag, och Lotta Lundgren ägnar oss åt historiskt wallraffande.
Vi lånar ut våra kroppar till olika tidsepoker i Sveriges historia.
Hur kändes det att leva i en annan tid? Vad tänkte man? Hur låg man?
Hur luktade och mådde man? Och vad var det för mat som låg på tallriken?
Den här veckan flyttar vi in i 30-talets ljusa och fräscha folkhem.
Nu ska det bli folk av oss också–
–med hjälp av frisk luft, frisksport, ordning och reda, mjölk och mackor.
Och mackor och mjölk. Och ännu mer mackor.
Men först byter vi om.
Nu är det 30-tal. Det är hål här.
–Ska hålet vara fram? –Ja.
–Väldigt genomskinliga... –In med brynjan.
Jag känner mig utlämnad. Nu kör vi!
Ordet trosor finns inte på 30-talet, utan det är benkläder.
Och för första gången ser vi den bysthållare vi känner igen i dag.
–Ingen resår och inga byglar. –Jo, lite resår här bak.
Nu får du för första gången två kullar. Man ser att du har bröst.
Strumpbyxor finns inte. Dina strumpor hålls uppe av en höfthållare.
Du har strumpebandshållare, kvinnorna har höfthållare.
På 30-talet får man gärna ha bredare axlar och smalare midja.
–Byxorna är mycket vidare. –Som 70-talsbyxor!
–De är höga i midjan. –Konstiga byxor.
Efter hängslena kommer nu bältet.
Det härrör från första världskriget, när det var ransonering på resår.
Soldaterna fick hålla byxorna uppe med bälten, och sen blev det mode.
30-talsklänningen har midjan på rätt plats. På 20-talet var den på höften.
Midjan är nu på sin naturliga plats, och det accentueras med ett skärp.
En klassisk hatt eller keps. En rekorderlig man!
Jag har byxorna råhögt upp.
–Tunn mustasch. –Ja, lite mindre.
Du ser ut som seriefiguren Blondie.
–Få se om vi får några höga mackor. –Dagobertmackor.
–Ska vi kolla in veckans mat? –Gärna det.
Veckans kock är matskribenten och kokboksförfattaren Jens Linder.
Han har förkläde hela veckan. Gulligt!
Man äter smörgåsar till allt.
Folk blir sandwich-galna, och smakerna är väldigt milda.
På 30-talet lagades maten på vedspis.
Man fick lägga in ved och tända i god tid för att värma järnhällen.
Så småningom blev elspisen vanligare.
Det finns gott om kokböcker från 30-talet, bl.a. såna här broschyrer.
"Socker i botten" och "Elektrisk matlagning" som visar–
–att man behövde anvisningar för att sköta den nya elektriska spisen.
Vi tar den för givet, men självklart skiljer den sig från en vedspis.
–Här är veckans råvaror. –Mycket fisk.
Böckling och makrill – nyttig fisk.
–Och så ser jag hjärna här... –Kalvhjärna och små vaktlar.
–Ströbröd används mycket på 30-talet. –För panering?
Ja, det är mycket småkakor, kex och bröd. Här har vi bröd...
Franskt bröd och limpans föregångare.
–Vad dricker vi? –Pilsner, sockerdricka, svagdricka.
Överklassen dricker vin.
Vad är typiskt för 30-talsmaten?
Den har blivit industrialiserad. Det är fint med fabriksgjord mat.
–Korv från burk? –Precis.
Mycket mat serveras kall.
Tidigare gjorde man filmjölk själv på gården, men nu görs det på fabrik.
Kliniskt, hygieniskt och effektivt.
–Hur kommer vi att må efter veckan? –Alldeles utmärkt.
Särskilt efter så mycket pålägg.
Det är inte så olikt hur vi käkar i dag.
–Mer bröd, men ni mår nog utmärkt. –Det känns sunt.
–Och en nubbe då och då. –För att hålla humöret uppe.
30-talet är folkilskans, folkhälsans och folkhemmets årtionde.
Folkhemmet är Per Albin Hanssons metafor–
–för ett – nästan – klasslöst samhälle, där alla ska få det bra.
På villkor att vi som tillsammans utgör samhällskroppen–
–skärper oss, slutar supa, städar, äter nyttigt och håller oss i form.
Folkilskan är strejker och konflikter–
–unga mot gamla, socialister mot fascister, knytnävar och slagsmål.
Det övergår mot slutet av 30-talet i samförstånd och arbetsfred i Sverige–
–och krig i Europa. Men det märks inte nu, i köket i vår mysiga etta.
Det här är så svårt. Prova en gång till.
Bulleri bulleri bock, hur många horn står opp?
–Omöjligt. –Det ringer på dörren.
Det är väl inte bostadsinspektionen?
Oväntat besök på 30-talet kunde vara bostadsinspektionen.
–Det är bostadsinspektionen. –Fan!
Folkhemmet ska vara rent och snyggt. Hygien blir en statlig angelägenhet.
Hittills har lort-Sverige haft Europas sämsta bostandard–
–men 1936 införs obligatorisk bostadsinspektion.
Vår bostadsinspektör Jenny Björkman är historiker.
Hur gick bostadsinspektionen till?
Ventilationen och funktionen i badrum och kök kontrollerades, om det fanns.
Om tambur saknades eller fönstren inte gick att öppna–
–skulle hyresvärden åtgärda det.
Bostadsinspektionen var därför mer omtyckt än t.ex. nykterhetsnämnden.
Vad gällde för köket?
För det första skulle det finnas ett. Det var inte säkert att det fanns.
–Ventilationen skulle fungera. –Den här.
–Här är en annan typ av ventilation. –Fönstret går att öppna.
Strunta i det. Lite dammigt, men vi visste ju inte att du skulle komma.
–Vad gällde för ett sånt här rum? –Det fick inte vara kallt.
Bostadsinspektionens assistenter sov ibland över för att kontrollera det.
–Ska du sova här? –Nej, här är det varmt.
–Hur kallt fick det vara? –Medicinalstyrelsen sa 17 grader.
–Då får vi tacka så mycket. –Vi har ju glömt att bjuda på kaffe!
Jag har begränsat med kaffebröd–
–men man får vara glad för det lilla.
–Fascinerande. Tack så mycket... –Hade såna som vi badrum?
Det började bli vanligt, eftersom det fanns avlopp.
Men det fanns en oro att badrum hos mindre bemedlade skulle användas fel–
–dvs. att rummet skulle hyras ut.
–Skulle folk sova i badkaret? –Som extra sovrum?
–Den oron fanns. –Tack så mycket.
Hoppas du är nöjd. Ta med dig kaffet.
–Det fanns väl ett uppfostrande drag? –Ja, det kan man säga.
Men också ett hjälpande drag. Man ville både hjälpa och kontrollera.
Då ses vi nästa år. Hej.
Vilken pärs! Vi kör igen.
Bulleri bulleri bock, hur många horn står opp?
Trycker du nu? Jag känner ingenting.
Till middag ska de få kalvhjärna, enligt recept i "Praktisk kokbok".
Jag snabbkokar hjärnorna.
Sen steker jag dem och stuvar med gräddmjölk. En riktig delikatess!
Är det varmt nog? Det är väl inte under 17 grader?
Inspektionen skakade oss. Nu kommer nästa.
–Är det här också en kontrollant? –Ja... Nej.
På 20-talet lanseras den politiska visionen om Sverige som medborgarhem.
Under politikernas ledning–
–ska experter, ingenjörer och tjänstemän förbättra hela samhället.
Orättvisorna mellan fattiga och rika ska jämnas ut.
...och göra vårt land till hemvist i trivsel och trygghet för vårt folk.
Vi har bjudit hem statsvetaren Jenny Madestam för att fråga om folkhemmet.
Ibland kallas folkhemmet för projekt, men det var inte tänkt att avslutas.
Per Albin Hansson tänkte sig att Sverige skulle fungera–
–som ett hem för hela folket.
–Skål för folkhemmet! –Skål.
Svagdricka.
Som must, med mindre socker och kolsyra.
–Gulligt förkläde! –Jag är själv ganska nöjd med det.
Panerad kålrabbi och stuvad kalv- hjärna med salt, peppar och grädde.
–Och en hjärna. –Ja.
Naturligtvis dekorerade med tomat.
–Vill du ha hjärna? –Ja, gärna!
–Som en mix av inälvor och fett... –Smörig, liksom.
–Har du hjärna i munnen nu? –Ja.
Konsistensen är lite läskig – som mjuka champinjoner.
Visste 30-talsmänniskorna att de var en del av folkhemsprojektet?
–Eller ser bara vi det? –Det vi pratar om i dag...
...är vår egen tolkning när vi försöker förstå 30-talet.
Vanligt folk såg sig inte som del av projektet och visionen om folkhemmet.
Folkhemmet har en positiv klang i dag.
Fanns det nåt exkluderande i Per Albin Hanssons vision?
Per Albins folkhem omfattade det svenska folket – som var definierat.
–Vissa grupper blev uteslutna. –Vilka svenskar var inte välkomna?
De med psykiska eller fysiska funktionsnedsättningar–
–och grupper som romer och samer.
Tvångssteriliserings-lagstiftningen trädde i kraft 1934–
–för att hindra vissa från att reproducera sig.
–Gick det ihop med folkhemstanken? –Ja.
Per Albin tänkte nog inte: "Detta är svenskarna. Vissa får inte vara med."
Men tidsandan var sån.
Så folkhemmet var inkluderande och solidariskt–
–men även elitistiskt och rasistiskt?
Definitivt.
–Tack för maten. –Jag dukar av.
–Vad händer nu? –Broinvigning! Ett familjenöje.
30-talet är de pompösa invigningarnas årtionde. Alltid ska nånting invigas.
1935 invigs Västerbron i Stockholm.
–Är det klart nu? Kom, så går vi. –Stanna!
Jag sa ju att det inte skulle gå.
–Det är glass och hot dog. Kom! –Vad går det här ut på?
Ska vi stå och äta, som kossor?
Nu får varmkorv i korvbröd sitt genombrott.
Tidigare var det på gränsen till oanständigt att stå upp och äta.
Jag är emot det.
Ska vi äta glass stående?! Vuxna människor?
Fram till nu har glass ätits i skål, med sked.
Nu kommer glass på träpinne.
Du får försöka anpassa dig till det nya, Erik. Vilken bro!
Nej, nu räcker det! Kom, Bruno.
Det här får man aldrig nog av.
Vi trivs i 30-talet. Jag har blivit min egen farmor. Hej, Elsa Lundgren!
Du är på väg mot en rekordseger.
Jag gör mig i ordning för natten.
Nu kommer avloppen in i hemmet, så hädanefter gör man detta i badrummet–
–och behöver inte sitta här och blaska.
Videodagbok, dag 1 på 30-talet.
Maten är inte så jättegod. Den är lite jolmig och fadd.
Vi hade heminspektion i dag.
Även om uppsåtet bakom inspektionerna var gott–
–tror jag inte att jag hade gillat om de kom hem till mig i dag–
–och kollade hur jag städar, och vilka som sover var.
Det skulle kännas som ett övergrepp.
God natt från ottomanen!
Andra dan nu, det går bra nu Pengar rullar in som dom ska nu
Vi har kommit upp oss och flyttat till funkisvilla.
Nu är sommaren här!
Jag borde ha tagit en kofta.
–Varför får jag flingor? –Cornflakes kommer 1929.
Men innan vi börjar äta dricker vi ett glas varmt vatten.
–Gör vi? –Vi tror att det är nyttigt.
Det här är hälften grädde, hälften mjölk.
Lyxigt.
Tack.
Sirap på gröten.
Jag sitter med gammaldags gröt, och Erik med moderna cornflakes.
Det nya möter det gamla.
Det är jättegott med gräddig mjölk till cornflakes!
Gröten är jättegod. Jag kan knappt hejda mig. Måste jag äta mackan?
Smörgåsarna är riktigt fina.
De är bredda på industribröd med industrikorv på.
Inget sunkigt hembakt, ingen opålitlig hemmaskinka.
–Ska inte du gå till jobbet? –Jo, fan! Tur att du kom på det!
Nu är det insidan som räknas.
Eller nej. Det är samma som vanligt.
–Killar ska vara starka och friska. –Och tjejer vackra och ungdomliga.
Man behöver inte köpa smink.
Det räcker gott med kräpp-papper som är färgat.
Det kan man gnida läpp och kind med. Se, så bra det blir.
–Vi ses sen. –Hej då.
–Ha så trevligt. –Du med.
Jag har fått jobb på kontor, med läderfåtölj och egen telefon!
Ett jätteviktigt jobb.
29 centimeter. Samma som i går.
Den är bara 25 centimeter.
O, vad en liten gumma kan gno!
En frisk kropp, ett glatt humör och ett rent hem ska man ha.
Det finns ett städschema i min bok om hushållsskötsel–
–så jag vet vad jag ska göra.
Frukosten är avklarad. "07.45–08.45: städa vardagsrum och barnkammare."
08.45–09.20: dammsugning.
Nytvättade örngott utan krusade band? Skulle inte tro det.
Nu, killar, blir det manshistoria!
Historikern Andrés Brink Pinto och jag ska prata om synen på sexualitet.
Hej! Har du väntat länge? Jag glömde tiden lite.
Varsågod.
–Jaha. Du ville ansöka om ett lån? –Jaså?
Inte? Nej, det var den där intervjun.
Vi ska få lunch. Men sekreteraren är sjuk, så jag måste hämta den själv.
Jag...
Böcklingkotlett med pepparrotssmör.
Det smakar fisk, hav och salt.
Det är väldigt mycket ben i maten.
Hur såg man på sexualitet på 30-talet?
På många sätt grundläggs dagens syn på sexualitet.
Vi får RFSU och sexualupplysning.
–Simultan orgasm är en stor grej. –Simultan orgasm?
Det känner 30-talsmannen inte till–
–om han inte är kulturradikal och har läst de små tidskrifterna.
Båda könens upphetsningsgrad skissas upp. Simultan utlösning är optimalt.
Det är en ingenjörsmässig syn på det.
Är det inte väldigt varmt här inne? Jag öppnar fönstret...
Simultan orgasm, säger du. Ska jag och min granne få orgasm samtidigt?
Nej, du och din kvinnliga partner.
Att hetsa upp en kvinna utan att hon får utlösning är farligt, sägs det.
Mannen har ansvar. Simultan orgasm är ett kvitto på en funktionell älskare.
Min sekreterare hade kunnat anteckna. Nu får jag försöka memorera det här.
Är det revolutionerande att prata om orgasm på 30-talet?
Ja, så till vida att diskursen blir mer klinisk och medicinsk.
Den moderna synen på sexualitet slår igenom.
Gårdagens rester – eller kvarlevorna, kan man säga.
Minns ni stuvningen på hjärna? Den äter jag till lunch. Kall.
Jag trodde att det skulle bli mer annorlunda med persilja. Men nej.
Här kan vi inte sitta och dega!
15.30–17.00 är jag ledig!
ELLA FITZGERALD: "A–TISKET A–TASKET"
I kväll får Erik och Lotta främmande. Det blir finmiddag på vaktel–
–en av de mest förnäma fåglarna, och väldigt liten.
Dekorationerna var viktiga.
De var prudentliga och lite fåniga i våra ögon.
Jag tar buljong, förstärkt med gelatin, och öser fåglarna.
Gelén gör maten vacker och smakrik, och förhindrar uttorkning.
–Nu sadlar jag om till hembiträde. –Jag märker ingen skillnad.
30-talet är hembiträdenas tid. Alla som bor så här har hembiträde.
Men även en familj i en tvåa eller en etta–
–kunde ha ett hembiträde boende där.
Det ringer på dörren. Kan Lotta vara snäll och öppna?
Det här är historikern Lisa Öberg. Angenämt.
–Att hitta bra hemhjälp är svårt. –Jag har hört att det kunde vara så.
Äntligen!
–Vad kommer här? –Pommes frites!
Helstekta, geléade vaktlar–
–och en svensk sallad med ättiks- och sockerdressing.
Varsågod, servera.
–Vilka blev hembiträden? –Ofta en släkting.
Det var poppis att åka till Stockholm och jobba–
–för här fanns mycket roligt.
Man kunde även annonsera efter folk.
Skål.
–Hon dricker slattarna. Ska hon det? –Kanske inte, men det förekom säkert.
–Vakteln är iskall. –Ja, väldigt kall.
Det blir mycket smak när buljongen tillvaratas och används i gelén.
Visst hade det varit gott med varm vaktel, men det här är inte så dumt.
–Den är jättegod. –Fina tändsticksskurna pommes frites.
–Fanns hembiträden bara i stan? –Ordet hembiträde användes bara där.
På landet hette det piga. Om du kom från att vara ladugårdspiga–
–var det fint att vara hembiträde i klänning, förkläde och huvudprydnad.
Hembiträdet fick lära sig om mat, vin och umgängessätt.
Det var en utbildning för det livet.
–Kan fröken Lundgren komma med vinet? –Flaskan står där.
I bästa fall ger du henne bara en blick.
Till dessert får ni en sallad på banan, körsbär, apelsin och ananas.
Frukt var väldigt exotiskt.
Det här var en vanlig uppläggningsmetod.
–Tyckte de inte det såg ekivokt ut? –Det kan jag inte svara på.
Det här är historiskt korrekt.
–Var och hur bodde hembiträdet? –Du hade ett rum bakom köket.
Typiskt var att du bodde "osynligt".
Kanske veks sängen ut sent på kvällen och ihop innan värdfolket vaknade.
Varsågod och hugg in.
–Gott. –En fruktexplosion.
–Vad säger du om efterrätten? –Exklusiv, exotisk, ny och spännande.
Det här är hembiträdenas storhetstid. Vad händer sen?
Unga kvinnor vill inte bli hembiträden längre.
Dammsugare, diskmaskin och tvättmaskin kommer–
–och nu ska hemmafrun göra samma saker som du, fast utan uniform.
–Och utan betalt. –Ja, i princip.
Videodagbok, andra dagen.
Det blir en väldig anspänning när man ska hålla sitt hem så perfekt–
–att man alltid ska kunna ta emot kungen, om han har vägarna förbi.
Det kräver mycket. Jobbigt.
God natt.
Från överklass till arbetarklass. Dag 3, och vi vaknar upp till strejk.
Det är under en fredlig demonstration mot att strejkbrytare anlitats–
–mitt under pågående strejk i Ådalen–
–som militären öppnar eld och skjuter ihjäl fem personer.
Göran Greider är journalist och författare.
Om det här är Ådalen -31 och vi demonstrerar, är vi arga eller glada?
Vi är riktigt förbannade då vi kommer från mötet i Frånö Folkets hus.
De 2 000–3 000 som varit på mötet tågar i väg innan det ens avslutats.
Man tågar till Lunde, dit militär har kallats ut. Stämningen är nervös.
Man vet inte exakt, men förmodligen blir en häst skrämd av en fana.
Ryttaren ramlar av, och eldgivning beordras i marken framför folkmassan.
Men det går åt helvete, som det ofta gör när vapen är inblandade.
Fem personer dödas och fem såras.
En verklig blodsutgjutelse inträffar inom loppet av några minuter.
–Vad gott med rotmos! –Är det kött i pannbiffen?
Det är fläsk i pannbiffen–
–men det borde vara strömming eller orm, med tanke på vad vi brukar få.
Kamrat Lotta, är det riktig pannbiff?
Kamrat Haag, det är riktig pannbiff, fast med bruna bönor och fläsk i.
–Praktiskt. –Bastant, det här.
Man kan nog lyfta ganska mycket pappersmassa om man käkar det här.
Eller skriva en krönika, i ditt fall.
Svagdricka i dag igen!
Det har jag inte druckit på 30–40 år. Ganska gott. Jag hade glömt smaken.
Hur skildras händelsen efteråt? Vad blir eftermälet?
Dagarna efteråt delas Sverige i två.
Högerpressen beskriver det som att ett pöbelvälde brutit loss i Ådalen.
–Efter en dödsskjutning?! –Ja. Ingen sorg.
Kommunister och syndikalister påstods ha orsakat en masspsykos.
Vänsterpressen sa motsatsen.
Effekten på svensk politik var enorm, och Per Albin Hansson rönte framgång.
Folk radikaliserades av detta–
–och "den svenska modellen" har delvis sin upprinnelse här.
–Det hänger ihop med Ådalen? –Ja.
–Vill du ha kaffe? –Kokkaffe? Okej, det var längesen.
–Har vi fått nytt jobb? –Ja, inom reklam. Som reklamskyltar.
Flashigt. Nu drar vi.
Om 30-talet var en middag, var åt man då?
På en mjölkbar utan spriträttigheter, som serverade husmanskost.
Vi äter med måltidshistorikern Richard Tellström.
Det här är den nya funkisdrycken som ska göra oss hälsosammare.
–Till vuxna? –Ja. Nu börjar vi dricka mjölk.
Man startar mjölkbarer som serverar husmanskost och mjölk.
Man sitter vid bardiskar, och det är lite amerikanskt futuristiskt.
–Att dricka mjölk är modernt? –Ja.
Mjölken ska skapa den nya människan, och den börjar serveras i skolan.
Tack så mycket.
–Godare än man trodde. –Vad händer nu med svensk matkultur?
Den går in i den naturvetenskapliga fållan.
–Mat blir bränsle och vitaminer. –Mat blir kost som ska vara nyttig.
Nu tror jag att 30-talsmänniskan är jättesugen på nåt starkt.
Att dricka sprit på krogen är krångligt.
För att få svenskarna att supa mindre, ransoneras spriten.
Du är torrdocka!
Om man vill dricka mer än sin ranson behövs en torrdocka.
Vi ska testa hur en 30-talsranson känns i dag. Ren historieforskning!
Vad är en torrdocka?
Det är en extra person som bara äter. Då får du den personens spritranson.
Jag beställer maten, och du betalar. Det är en win-win-situation.
Så det här är min ranson på krogen? Det är svinmycket! Plus din ranson.
Jag är din torrdocka, så du ska dricka det här också.
Du får dem. Det känns obehagligt att dricka så mycket, det verkar farligt.
–Lotta får mindre, för hon är tjej. –Hon har en damranson.
Maten, stekt salt sill med löksås, är en så kallad restriktionsrätt.
En sån rätt fick man in som villkor för att få sprit, men den åts inte.
–Vad gör vi med den? –Ställ bort den. Fokusera på spriten.
Skål!
Den här kallades "la paloma" – duvan, och gick mellan kök och matsal.
–Alltså, den flög fram och tillbaka? –Ja.
Så samma maträtt gick från kund till kund utan att röras?
Ja. Om man ville äta den, måste man säga till. Då fick man en nylagad.
–Skål! –Du har ju druckit skitlite.
Skål.
Richard...vad kunde det här vara för mat?
Vad kunde restriktionsrätterna vara för mat, Richard?
–Säg nu bara. –Alltså, vad kunde det vara?
Jag är spiknykter.
–Hur gör vi om vi vill ha mer? –Då måste vi byta restaurang.
Eller så byter vi bord, till en ny servitris. Då kan vi få nya ransoner.
Fröken! Tre stycken – två vita och en brun, la paloma och notan, tack.
Tackar.
–Det är samma tallrikar. –Dem ställer vi här borta.
–De kan gå en vända till. Skål! –Skål. Klirr.
–Hur länge bytte man bord så här? –Till den 1 oktober 1955.
Nej, alltså... Jag menade under kvällen.
Menade du till det datumet?
–Han säger det på riktigt. –Nää.
–Vad heter du? –Richard.
God dag.
Jag börjar faktiskt få väldigt nog.
Det kan se kul ut att vara full i tv–
–men det här sättet att dricka på är farligt och helt värdelöst i längden.
Vi chockas över ransonens storlek och hur lätt det var att fuska.
I morgon ska vi leva sunt.
Och när som solen når opp, opp till Alpernas topp
Fjärde dagen. Vi vaknar i sportstugan som jag byggt helt själv.
–Joddeladiho! –Strålande sol!
Att hålla sig i form är en patriotisk och samhällsnyttig handling.
Din kropp är inte bara din. Den ingår i folkhemmets samhällskropp.
Men den här kroppen tillhör väl ändå Suzanne Lundvall?
Fram, pendla, upp, sträck! Glöm inte hållningen.
Varför kommer sundhetsidealet nu?
Efter ett decennium av dekadens, blir det dags att bygga den sunda kroppen.
–Tycker vi att det här är kul? –Det hör inte hit. Det är nyttigt.
En av de sexigaste rörelser jag sett.
Nigsittande, vrid, framåt, vrid...
Mina brallor sprack!
Staten lägger sig i hur vi dricker–
–men varför lägger de sig i hur vi rör oss?
Alla ska bidra till en stark nation. Plikt och ideal.
En buren hållning att visa upp, oavsett samhällsklass–
–skulle prägla välfärdsstaten. "Vi vill, vi kan."
Det är kollektivet som är viktigt.
Om en individs brallor spricker, slutar man inte. Man kör på.
Ett, två, tre, fyr, häl ihop...
De ska få potatis stekt med ströbröd och socker.
Socker är en jättebra smakförhöjare.
Man sockrade jättemycket mat, t.ex. såser, stekt lök eller potatis.
Inkokt makrill med gelé av spadet.
Det är gott och praktiskt. Fisken kan serveras kall.
Varsågod och sitt.
–Är det här remouladsås? –Tartarsås.
Majonnäs, kapris, ättiksgurka och persilja.
–Säg "bång" också. –Bång!
Det här smakar semester. Milda smaker passar bra.
Mmm! Potatisen och såsen är jättegoda.
–Sockret på potatisen märks inte. –Makrill är kungen av fiskar.
–Tycker du? –Nej.
Av alla tidsepoker vi besökt är detta den minst matlagnings-intresserade.
Det är bara praktiskt och hälsosamt.
Jag bidrar till samhället genom att äta så här nyttigt.
Du åt lite för mycket tartarsås, tycker jag.
–Du kunde ju ta itu med disken. –Va?
Vi byter frisk luft och tallskog mot asfaltsdjungel.
Är det här?
Svenska nazister, fascister och nationalsocialister förekommer nu.
Om övermänniskor ska befolka Sverige, behövs det nån att klanka ner på.
Har du flygbladen? Dela ut några. Nån kanske vill vara med på mötet.
Folk blir så sura.
–Blir det fika? –Ja.
Vår lokala nazistkrets kallar till möte med historikern Heléne Lööw.
Vi måste börja mötet. De får droppa in vartefter.
Välkomna. Roligt att så många...kunde komma.
Vad gjorde man på ett sånt här möte?
Om det var för partimedlemmar, hade man kanske en kurs i argumentation–
–med socialdemokrater, liberaler, kommunister och bondeförbundare–
–eller så hade man kanske utbildning om rasbiologi eller om "judefrågan".
Vi som håller i mötet, vad vill vi?
Ni vill störta demokratin och bekämpa den internationella judendomen.
Ni ser er som en del av en motstånds- rörelse som ska störta systemet.
–Ni ser det som korrupt. –Det låter farligt.
–Nu kanske vi tar lite fika? –Nu, här inne?
–Ska vi avbryta mötet? –Vi kan fortsätta sen.
Då bestämmer jag att alla får börja äta nu. Varsågoda. Ingen demokrati.
Tja...
Man kan inte få nog av smörgås på 30-talet.
Delikat. Det här är en smörgåsvariant som har överlevt–
–fram till nu.
Hur ska man se på 30-talets svenska nazism?
Vi var den svenska versionen av det som skedde i andra europeiska länder.
Vi var varken bättre eller sämre – inget historiskt undantag.
Nationalsocialismen är den extremaste formen av en etablerad mentalitet.
De drar de slutliga konsekvenserna av vad som rör sig i samtiden.
Då avslutar vi mötet. Tack för i dag.
Vi måste gå, för nu blir det bordtennis i den här lokalen.
–Jag tyckte att jag kändes virrig. –Jag tycker att du är jätteduktig.
Videodagbok dag 4.
Nu tänker ni att jag inte filmar själv, men kameran står på mitt knä.
Det stora som hänt i dag är insikten att vi varit nazister.
Det känns skitigt att vara nazist.
Men vi var ändå lite naivare och oskuldsfullare nazister.
Det kanske en del var på 30-talet–
–för då hade ju inte förintelsen och andra världskriget ägt rum ännu.
De riktigt sjuka är nazisterna i dag.
Vi vet ju vad som hände på 40-talet, och vi känner till förintelsen.
Då har man inget att skylla på.
I morgon är det vår sista dag i 30-talet.
God natt.
Femte och sista dagen i 30-talet. Och vet ni vilken dag det är mer?
Det är fars dag! Och den firar man ordentligt på den här tiden.
–Är det fars dag? –Ja. Och vad vore den utan present?
–Tack. –Och ett kort.
"Du käre far som har mig allt givit, fast otack ofta din lön har blivit."
–Är jag din pappa? –Nej.
–Ska jag öppna? –Vad kan det vara?
En slips!
En nilgrön slips.
Så. Nu ska du bara bli ompysslad. Njut av din dag.
–Vad är planen för i dag. –Du verkar lite ledsen. Du är sjuk!
Nej, det är jag inte.
–Det är ju fars dag... –Har du inte sagt nåt?!
Var det en fälla?
Här är termometern jag använder på Erik. – Vänd dig om.
Som jag trodde. Feber.
Det man gör åt feber på den här tiden är att bjuda på gelatiniserad mjölk–
–alltså mjölk kokt med gelatin.
Ät det så länge.
Det är som pudding, eller lim.
Det smakar lite mjölk, och så är det väldigt kallt och kladdigt.
–Är jag frisk nu? –Nej.
Som en god husmor hämtar jag många tips–
–ur den här publikationen.
–Vi fortsätter med dina hemorrojder. –Vad är det?
Bråck i ändtarmen. Här, en smörgås med ängssyra.
–Ska jag äta bladen? –Japp.
Ängssyra är en ört som växer i skogen. Nu ska du bli bra i rumpan.
Grattis på fars dag!
ANDREW IONA: "TA-HU-WA-HU-WAI"
Över till arkitekturen. Funkis är 30-talets viktigaste stil-ideal.
Bort med alla gamla utsmyckningar!
Nu ska det vara ljust, luftigt, lättstädat och praktiskt.
–Förvaringsutrymmen, då? –Husen ritas inifrån och ut.
–Utsidan är mindre viktig. –Välkomna till Ålstensgatan!
Det här är arkitekturhistorikern Martin Rörby.
All dekor skalas bort. Det ska se ut som vore det utkört från fabrik.
–Som små sockerlådor. –Tycker man inte att det är skitfult?
Om man är van vid röda stugor och snickarglädje?
–Många tyckte att det var helt koko. –Men varför såg de fabriksgjorda ut?
Man ville bort från det gamla. I den nya tiden var maskintillverkat bra.
Man ville att kåkarna skulle vara lika läckra som er hoj. Det var mode.
Tänk på hur bred jag är nu.
Smalhusen är tidstypiska – en lösning för bättre och ljusare lägenheter.
–Det här är ju jättebrett. –Vi ser långsidan.
–Jaha, nu fattar man. –Vad smalt!
Kåkarna låg som lameller i naturen, med mycket ljus och grönska emellan.
Genom att de var smala fick man in ljus från minst två håll.
Ska vi dra? Du kan åka med oss, om ni tränger ihop er.
Gärna det.
Ett typiskt utflyktsmål på den här tiden kunde vara Bromma flygplats.
Hit åkte man för att flyga OCH för att insupa doften av stora världen.
Restaurangen är stängd i dag, så vi äter på kullen. Då ser vi flygplanen.
–Trainspotting. –Ja, nästan.
Här åkte man med nya flygplan som hade hjul.
Förr åkte man från Lindarängen med sjöflygplan.
–Stockholm blev en del av världen. –Och här kunde man äta.
Livsmedlet kom med flyg, nämligen färska räkor från Göteborg.
–Skalar vi räkorna med besticken? –Ja, om ni tillhör borgarklassen.
Nu kör vi!
–Jag lyckades, men det blev skräpigt. –Jag gör som vanligt.
Ganska modernt med flygplanen här. Synd bara att man måste skrika.
Vi avslutar veckan med nåt väldigt kontroversiellt.
–Men kul! –Dansbana och foxtrot.
Hoppas att jag får dansa med etnologen Jonas Frykman.
Så, det räcker. Det var ju bara musik.
–Brännvin eller citronil? –Kan man få blandat, som grogg?
Groggarna är starka på den här tiden.
Man dricker ju inte för smakens skull. Jag dricker ur flaskan.
Nu är vi på en dansbana. Var fanns de och hur tog man sig dit?
De fanns överallt, främst på landsbygden.
Landsbygden var nästan impregnerad med dansbanor, och man cyklade dit.
Därför blev dansen så populär. Det måste vi skåla för!
Sen uppstår det som alltid händer när man gillar nåt: Det blir moralpanik.
Det är nån som vill strypa...
...det här roliga man har.
Hur låter kritiken?
Man är livrädd att ungdomen ska förföras i tretakt och fyrtakt.
Omoral följer i buskagen runtomkring – de kallas "de förstföddas buskar".
De förstfödda hade buskagen vid dans- banan att tacka för sin tillkomst.
Vi har ju haft dansbanor tidigare. Varför uppstår moralpanik nu?
Dansbanorna är klassblandade.
Prästsonen kan få ihop det med torparflickan–
–och det är en fara för familjebildningen.
Och de toner som kommer utifrån, alltså jazzmusiken och dansen–
–har föräldrarna ingen kontroll över.
Musiken som spelas kallas för "negroid parningsmusik".
Det är den första riktiga kultur- konflikten mellan äldre och yngre.
Dansbane-eländet? Nu spritter det i benen. Kan man få lite musik?
Trevligt!
Slow, quick, ihop...bra.
Vår vecka i 30-talet är över.
Jag har haft jättekul, trots att jag städat och sportat nästan hela tiden.
Att lata sig är inte 30-talets melodi.
Lägenheterna är små, sofforna hårda och maten enbart näring som ska ner.
Och att gå på krogen är att ta några snapsar i rasande fart.
Det är som att 30-talet bygger på att vara i rörelse.
Det finns alltid nåt att göra–
–och kanske är det därför Sverige får så mycket gjort nu.
Det är en tankeställare för mig, som sitter framför en skärm hela dagarna.
Hos mig fastnade 30-talets anspråkslöshet.
Man var nöjd med det lilla man hade.
Enkelheten går igen i maten, inredningen och fritidsintressena.
Det är mackor, funkis och plockepinn.
Den politiska visionen är storslagen – om ett bättre samhälle för alla.
Folk hade kanske färre saker, men de hade nog större framtidstro än vi.
Textning: Ulrika Jansson Båving Svensk Medietext för SVT